Коли в будинку з’являється малюк, молодим батькам потрібно багато чому навчитися. Такі, здавалося б, прості речі, як зміна підгузника, підмивання або купання, викликають у новоспечених батьків безліч питань.
Джерело: np.pl.ua
Правильно користуємося підгузниками
Підгузки для початку слід придбати в невеликій кількості, щоб перевірити, чи не буде у крихти алергії і підійде йому дана модель. Міняти підгузки новонародженим і малюкам перших місяців життя потрібно раз в 2,5-3 години (нічний час не є винятком) або кожен раз, коли малюк покакає.
Якщо для хлопчика не принципово, як знімати підгузник, то для дівчинки, через особливості будови статевих органів, важливо дотримуватися наступних рекомендацій. З дівчинки підгузник, особливо після дефекації, слід знімати рухом від лобка до ануса (прямій кишці), розстебнувши бічні застібки, щоб було менше ризику занести фекалії в область піхви. Потім дитину потрібно підмити під проточною водою з використанням дитячого мила, а якщо малюк тільки помочився – просто водою.
При підмиванні хлопчика можна розташувати на руці животиком вниз, а дівчинку – животиком вгору, щоб струмінь води стікала спереду назад. Потім попку і ніжки малюка потрібно промокнути чистим рушником або пелюшкою і розташувати на рівній поверхні для надягання підгузника. По можливості, бажаний прийом повітряних ванн, щоб шкіра в області промежини могла «подихати».
Перед тим як надягати підгузок, якщо у дитини є почервоніння шкіри, можна обробити складочки (пахові і сідничні) кремом «під підгузник» (саме таке маркування ви можете побачити на упаковці). Якщо пупкова ранка ще не зажила, перед тим як надіти підгузник, треба підібрати його верхній передній край, щоб не травмувати ранку. Багато виробників підгузників подбали про це, зробивши у моделей для новонароджених виріз на підгузку в області пупка.
Якщо немає можливості підмити дитини перед зміною підгузника (наприклад, в поліклініці), можна скористатися спеціальними дитячими серветками. Однак їх застосування не повинно бути систематичним: вони не можуть так само ретельно, як підмивання, очистити шкіру від сечі і калу.
Дотримуємося гігієни
Щоденні процедури – умивання, чистка носа і вух. Часто ці процедури викликають складності у молодих батьків: перші кілька разів малюк може протестувати проти гігієнічних процедур, а мама або тато бояться, що зроблять дитині боляче. Насправді ці дії при правильному виконанні безпечні і прості.
Почнемо з приготувань. Вам знадобляться:
- миска з кип’яченою водою кімнатної температури (22-25 градусів);
- ватні кульки, які можна скачати зі звичайної стерильної вати, або готові ватні диски;
- ватні джгутики, також скачані зі звичайної стерильної вати (грудочку вати прокотіть між пальцями, виходить своєрідне веретено, це і є джгутик);
- сольові краплі в ніс (Аквамаріс, Аквалор) або фізрозчин (0,9% – вий розчин хлориду натрію);
- невелика місткість для сміття.
Вмиваємося правильно.
Щоб зробити процедури приємними для дитини, розташуйтеся в теплому приміщенні (температура повітря 20-22 градуси) і покладіть малюка на рівну поверхню (наприклад, пеленальний столик), розмістіть все необхідне на відстані витягнутої руки, щоб не відходити від крихти.
Візьміть ватну кульку або ватний диск, змочіть його в кип’яченій воді і протріть око малюка від зовнішнього куточка до внутрішнього: такий рух запобігає занесення інфекції. Для другого ока повторіть процедуру іншою кулькою або диском. Не потрібно терти очі дитини, якщо на них є виділення. Просто протріть їх декількома вологими кульками до тих пір, поки оченята не стануть чистими. В кінці процедури протріть все обличчя малюка ще одним ватним диском, змоченим в кип’яченій воді.
Чистимо ніс.
Якщо в носових ходах крихти є скоринки, щоб розмочити їх і зволожити слизову, закапайте в кожну ніздрю по 2-4 краплі сольових крапель (краплі на основі морської води) або фізрозчину. Зачекайте 30-60 секунд. Потім візьміть ватний джгутик і вкручуючим рухом введіть в ніздрю малюка приблизно на 1-1,5 см: це сприяє видаленню слизу і кірочок. Для другої ніздрі виконайте те ж саме іншим жгутиком. Якщо кірочок в носику дитини немає, в попередньому закапуванні сольового розчину немає необхідності. Для чищення носа неприпустимо використання ватних паличок: вони можуть завдати травму ніжною слизової носа, так як малюки не можуть лежати спокійно і під час процедури можуть крутити головкою.
Під час процедури малюк може почати чхати. Це не небезпечно: таким чином він очищає носик від слизу або розмокших кірочок. Просто витріть випливаючий з носика слиз чистою серветкою або м’якими одноразовими паперовими хусточками.
Чистимо вушка.
Необхідно змочити ватний кульку в кип’яченій воді і протерти вушну раковину, всі завитки і область входу в слуховий прохід. На завершення процедури потрібно протерти і область складки за вушками. Якщо там шкіра дуже суха, можна змастити її дитячим кремом.
Не можна використовувати для чищення ватні палички: вони можуть травмувати слуховий прохід крихти. Крім того, не варто прагнути глибоко очистити слуховий прохід. Сірка в вушку постійно рухається за рахунок війок до виходу з слухового проходу і виконує захисну функцію, не даючи мікробам проникати всередину вуха. Тому вичищати її з глибини проходу не потрібно. Після закінчення водних процедур можна злегка промокнути шкіру обличчя м’якою бавовняною серветкою.
Купаємо малюка
Шкіра малюка є найбільшим органом виділення і обміну речовин, тому вкрай важливо підтримувати її в постійній чистоті. Крихітку необхідно купати щодня, а в жарку погоду або при надмірній пітливості малюка – навіть двічі на день. Час для купання вибирайте так, щоб малюк був в гарному настрої, через 45-60 хвилин після їжі. Багато батьків купають малюка перед сном, але допустимо це робити й вранці, після годування.
Перші дні, до загоєння пупкової ранки, немовлят слід купати в кип’яченій воді або у воді з додаванням невеликої кількості марганцю, а потім – у звичайній теплій воді. Розчин марганцівки рекомендується приготувати заздалегідь, розчинивши в 1 літрі води кілька кристалів марганцю. Виходить насичений розчин, який потроху підливають в ванночку до отримання слабо-рожевого забарвлення води. Процідіть цей розчин через бинт, складений в декілька шарів. Це потрібно для того, щоб уникнути опіку ніжної шкіри малюка погано розчинився кристалом марганцю (це може статися, якщо розчин готувати безпосередньо в самій ванні). Що залишився концентрований розчин зберігають до наступного купання в холодильнику з щільно закритою кришкою.
Температуру води вибирайте так, щоб вашій тильній частині руки було комфортно; зазвичай це 36 – 38 градусів. Раз в тиждень процедуру проводять з використанням мила або шампуню для дітей, а для щоденного купання беруть звичайну воду. Більш часті купання з милом не рекомендовані, так як будь-яке мило змиває з шкіри захисну ліпідну плівку і сушить її. Додавання трав, особливо череди, ромашки або кори дуба, використовують тільки за рекомендацією педіатра. Самостійне їх застосування не рекомендується, так як вони сильно сушать шкіру, що може призводити до подразнень. Один-два рази на тиждень необхідно мити голову дитини з шампунем або спеціальної пінкою для дітей, а в решту часу досить тільки обмити голівку проточною водою під час купання.
Після купання рекомендується облити малюка з ковшика або глечика водою трохи нижчої температури: це є елементом загартовування і стимулює обмін речовин. Потім потрібно завернути крихітку в банний рушник, промокнути шкіру і волосся і одягнути в чистий одяг.
До 3-6 місяців не рекомендується використовувати звичайну «дорослу» ванну для купання малюка – купати дитину найкраще в спеціальній дитячій ванні. Це необхідно не тільки в гігієнічних цілях, але й для безпеки крихти, адже в дорослій ванні немає можливості закріпити спеціальну гірку для купання, яка підтримує голівку і плечі дитини, запобігаючи їх зісковзування під воду (а з рук мами, яка підтримує голівку малюка під час купання , вона може легко висковзнути).
Дитячу ванночку можна розташувати у ванній або в дитячій кімнаті таким чином, щоб мама або тато стояли в зручному положенні; це можуть забезпечити спеціальні підставки для дитячої ванни. Як вже було сказано, в даний час продаються спеціальні гірки для купання, що встановлюються в дитячу ванночку. Такі гірки підтримують в піднятому положенні головку і плечі малюка, що попереджає його зісковзування під воду і звільняє обидві руки батька для купання крихти.
У будь-якому випадку, ні в якому разі не можна залишати дитину одну у ванні ні на секунду, навіть якщо вона розташована на гірці.
Доглядаємо за пупкової ранкою
За пупковою ранкою треба правильно доглядати, і тоді вона заживе в термін, до 10-14 днів. Як правильно це робити, мамі зазвичай розповідають ще в пологовому будинку, за допомогою дитячої медсестри мама перші кілька разів обробляє пупок малюка. Вдома ранку обробляють до повного її загоєння. Зазвичай цю процедуру проводять двічі на день – вранці після пробудження і ввечері після купання.
Вам знадобляться:
- ватні палички;
- розчин перекису водню;
- зеленка або спиртовий розчин хлорофіліпту;
- невелика місткість під відходи.
Покладіть все необхідне заздалегідь в тому місці, де буде проводитися обробка, на відстані витягнутої руки, так як залишати малюка одного і відвертатися від нього не можна.
Необхідно змочити ватну паличку в розчині перекису водню і ретельно розмочити всі скоринки до припинення шипіння і відсутності бульбашок. Таким чином здійснюється очищення ранки від мікробів і відмерлих клітин, що утворюють кірку, а шкіра в області пупкової ранки стає доступною для кисню. Насильно скоринки краще не відокремлювати. Після використання перекису потрібно промокнути область пупка ватною паличкою насухо. Після цього обробіть пупкову ранку і область навколо неї розчином зеленки або спиртовим розчином хлорофіліпту. При надяганні одягу і підгузника стежте за тим, щоб гумки або частини одягу не терлися об пупок і не травмували ранку. Заклеювати пупок лейкопластиром або накладати на область пупка різні пов’язки не рекомендується: шкіра повинна «дихати», тоді ранка заживе швидко.
Доглядаємо за волоссям
Багатьох батьків хвилює питання: а чи не зашкодить розчісування і миття голови джерельцю дитини? Чи можна його чіпати?
Джерельце – це сполучнотканинна перетинка на стику кісток черепа; воно досить міцне, тому звичайними процедурами його пошкодити не можна. Велике джерельце розташований в області тім’ячка: воно утворюється на стику двох тім’яних і лобної кісток. Заднє, або мале, джерельце утворюється на стику тім’яних і потиличної кісток. Зазвичай мале джерельце закрите до народження або в перші тижні життя, а велике тім’ячко закривається в середньому до 12 місяців. Ніякого особливого догляду джерельце не вимагає.
За волоссячком малюка доглядати не складно: розчісувати їх можна спеціальними щітками з м’якою щетиною. Гребінки і дорослі гребінці використовувати не рекомендується: вони можуть травмувати ніжну шкіру голови крихти.
Якщо у дитини є схильність до алергії, на голівці можуть з’явитися так звані молочні кірки – сіро-жовті освіти в області тім’ячка зі зростаючими з них волоссям. Раніше побутувала рекомендація зчісувати ці корки, розмочуючи маслом. В даний час доведено, що такі процедури тільки травмують роздратовану і запалену шкіру під скоринкою, що призводить до їх повторного утворення в ще більшій кількості. Тому скоринки просто знімають при митті голови легкими масажними рухами. Для цього при нанесенні на волосся шампуню подушечками пальців легко потріть місце скоринки, тоді частина кірочок розмокне і зійде. Насильно здирати або вичісувати їх не варто. Скоринки поступово сходять до 9-10 місяців.
Підстригаємо нігтики
Багато батьків бояться перший час стригти нігті дитині, однак робити це потрібно вже після виписки з пологового будинку регулярно, так як ростуть вони набагато швидше, ніж у дорослих. Крім того, малюк при русі ручками може травмувати себе нігтиками, тому раз на тиждень їх потрібно коротко стригти. Методика стрижки нігтів дещо різниться на пальцях рук і ніг, а виконується процедура тільки спеціальними дитячими ножицями із закругленими кінцями.
На руках нігті підстригаються по лінії росту нігтики, з заокругленням по кутах. Якщо на пальчиках утворюються задирки, їх акуратно зрізують ножицями і обробляють розчином перекису водню.
На ногах нігтики часто травмуються за рахунок рухової активності, і для профілактики вростання куточків нігтів і їх відламлювання рекомендується стригти нігті по прямій лінії, тобто не підрізаючи куточків. У разі почервоніння в області нігтика або вростання частини нігтя в шкіру рекомендується після ванни акуратно відсунути шкіру в області нігтя дерев’яною лопаткою для манікюру і обробити почервоніння перекисом водню. Крім того, потрібно регулярно обробляти ножиці малюка: їх можна обдати окропом або ретельно протерти всі деталі розчином спирту.